Claudia... Slap af!
Jeg begynder snart at snorke.
Snork bare løs. Det er tegn på indre ro.
- Er det en reklame for sovemidler? - For undertøj, som giver dyb søvn.
Claudia, nu vil jeg se dit ansigt i nydelsen.
Flot. Sådan, ja.
Meget fint.
Kom nu, Claudia. Mere! Vi er i seng sammen.
Kig ned! Ja! Se ud, som om du nyder det, Claudia. Kom nu!
Fandens også!
Kom igen, Claudia! Sådan, ja! Godt! Mere... mere... mere endnu!
Mor!
- Hvor er mor? - I badeværelset.
Denne gang lykkedes det for hende.
Min kone har begået selvmord. Hun skød sig.
Jeg ville forhindre det, og hun skød mig i armen.
Ja. Skynd Dem!
Det er 2O km ude af hovedvej 2, på højre side. Casa Youkali.
Min kone kaldte det sådan til ære for Kurt Weill.
Kurt Weill. En tysk komponist, men det er ligegyldigt. Skynd Dem!
Her...
Hun efterlod dig dette brev.
Kære Ramón. Jeg forsvinder.
Jeg håber, du aldrig vil forstå hvorfor.
Det ville betyde, at du var lige så desperat som mig.
Har du noget imod at hjælpe mig med at stoppe blødningen?
Jeg er stadig i live.
TRE ÅR SENERE
Godt, Ana... Sænk hovedet og luk øjet helt op.
Vi har kun taget det ene øje. Vipperne gør øjet meget større.
Blikket bliver dybt og udtryksfuldt.
Mandelformede øjne er langt at foretrække frem for hundeøjne.
Selv den mest ordinære kvinde kan komme til at se intelligent ud.
Vipper er godt! Leve vipperne, piger!
Du er en god taler. Markisen skal bruge en til at sminke sin mor.
Liget skal se præsentabelt ud, når der skal våges over det.
Men jeg skal hente Ramóns stedfar.
Typisk! Send en af dem. Her er adressen.
Om en time. Svigt mig ikke. Det er meget vigtigt.
Amparo, hvorfor spørger du mig ikke først?
- Farvel, min skat. - Farvel.
Paca, kan du ikke tage hen til markisen og sminke hendes mor?
- Det kan Mari gøre. - Det var dig, hun spurgte.
Det er ækelt.
- I kan gøre det sammen. - Jeg vil ikke sminke et lig.
Jeg sminkede engang en død, og med godt resultat.
Det er to år siden. Jeg arbejdede på tv og sminkede Nicholas Pierce -
- en amerikansk forfatter.
Sådan, så er vi klar. Og så lidt pudder...
Ønsker De noget specielt? Vil De så godt skrive i bogen?
- Det kan De tro. - Jeg hedder Kika.
Jeg synes om dig, Kika. Mit nummer er...
LÆS MERE
Er vi klar?
Vores gæst i dag -
- er Nicholas Pierce, amerikansk journalist og forfatter -
- som for første gang har udgivet en roman på spansk.
Den hedder: "Jeg forelskede mig i en hykler".
- Jeg ved ikke, om det var rigtigt? - Pierce...
Jeg har svært ved at udtale de udenlandske navne.
Tag en pølse!
De er fra La Mancha, ligesom jeg. De er meget lækre.
Hvor længe har De boet i Spanien?
Omkring fire år... Jeg kom for at skrive en historie om jagt.
Jeg skriver for amerikanske blade om rejsestof og lignende.
Men jeg blev glad for Deres land. Jeg giftede mig. Og så blev jeg her.
Spanien er anderledes.
I forordet gør De ondsindede læsere opmærksomme på -
- at Deres roman ikke er selvbiografisk...
Nej, men jeg indrømmer, at dele af den er inspireret af mit eget liv.
Netop...
Deres kone, må hun hvile i fred, døde jo, ligesom i romanen.
Og hendes mand, i romanen, er forfatter ligesom De...
Ja. Blandt forfattere er der tradition for at slå sin kone ihjel.
Er der det?
William Burroughs skød sin kone. Og Louis Althusser kvalte sin.
Dem kender jeg ikke. De er heller ikke spanske, vel?
- De ville da ikke dræbe Deres kone? - Nej. Men det troede folk.
Folk er så ondskabsfulde.
Det var mistanken, der gav mig idéen til bogen. Jeg tænkte:
Hvis jeg havde myrdet min kone, hvordan kunne jeg så narre politiet?
Jeg tror ikke, jeg vil læse bogen. Jeg ser meget dårligt.
Det er sukkersyge. Men jeg vil forære den til mine børnebørn.
Tak.
Til slut... Hvad er Deres fremtidsplaner?
Jeg rejser snart til Latinamerika. Jeg skal skrive nogle artikler dér.
Så vil jeg ønske Dem god rejse og held og lykke.
Find Dem en kvinde og gift Dem.
De er stadig meget ung.
Jeg vil følge Deres råd, doña Paquita.
Jeg er selv enke.
De kan ikke forestille Dem, hvor slemt det er at være alene.
De mørke dage, de lange nætter...
Derfor har min søn, som instruerer dette program -
- bedt mig om at repræsentere ham.
Så har jeg samtidig glæde af ham. Ellers har han ikke tid til mig...
Donã Paquita! Hvis min mor levede, ville jeg ønske, hun var som hende.
Jeg ville hellere have ham... som far.
Skønt Amparo var ganske skamløs, var det mig, der løb af med Nicholas.
Vi syntes vældig godt om hinanden og aftalte at ses igen.
Jeg husker det tydeligt. Jeg var så yndig i min orange plyspels.
- Hello, Nicholas. - Tak, fordi du kom.
- Er du ikke glad for at se mig? - Min søn døde i går aftes.
Det er jeg ked af. Jeg vidste ikke, du havde en søn.
- Han var egentlig kun min kones. - En stedsøn.
Jeg vil have dig til at sminke ham. Han går snart i opløsning.
Nicholas! Jeg troede, at det med at medbringe sminken, var et påskud...
- Og så skal jeg sminke et lig! - Det klarer du sagtens.
- Han har vel ikke sår? - Nej. Han døde af et hjertestop.
Midt i julen. Stakkels barn! Er I her helt alene?
Sikke et originalt hovedgærde!
Han var fotograf. En ren kunstner til collager.
- Sikke et smukt lig! Hvad hed han? - Ramón.
Han er kold! Jeg er selv iskold.
Han begynder snart at blive grøn. Få ham til at se lidt mindre bleg ud!
Jeg forsøger at give ham hans naturlige farve igen.
Det er godt. Jeg lader jer være alene.
Jeg kan se, du var glad for kvinder.
Hvis du havde kendt mig, var du måske blevet forelsket i mig.
Og jeg var uden tvivl blevet forelsket i dig.
Jeg har prøvet lidt af hvert, Ramón.
Langt værre ting.
Tænk engang, Ramón. De særeste typer falder for mig.
Jeg falder for alt, som har et stort hjerte og en stor pik.
Men jeg forstår dem ikke, og så kan jeg jo ikke hjælpe dem.
Din stedfar er også lige til at spise.
Men underlig! Han er selvfølgelig både amerikaner og forfatter...
Men god i sengen. Han ringede her til morgen, og jeg troede jo -
- jeg skulle have et knald. Du ved, hvordan det er.
Og nu sminker jeg et lig. Det gør ikke noget, for jeg synes om dig.
Men altså...
Nu ved jeg ikke, om jeg får det knald eller ej.
Her er ingen sørgestemning og ingen familiemedlemmer.
Her er ingen... dødsstemning.
Jeg ved ikke... Det hele virker meget amerikansk.
Han bliver varmere...
Nicholas!
- Huden er begyndt at rødme. - Hvilken hud?
Ramóns hud. Måske var han allergisk over for sminken.
- En død kan ikke have allergi. - Men det er rigtigt, Nicholas!
- Kan du se, han har fået farve? - Det må være sminken.
Nej. Jeg har kun sminket dette lille stykke.
Fortsæt! Jeg bliver hos dig.
Han lever!
- Har du det bedre? - Meget bedre. Du gjorde os bange!
- Dav, Ramón. Hvordan har du det? - Godt, tak.
Lad mig hjælpe dig.
- Hvad har du lavet? - Arbejdet for "Field and Stream".
Men jeg har mest rejst rundt på må og få.
Kan du låne mig lidt penge til de første dage?
- Jeg har ikke engang til hotellet. - Det er i orden.
- Casa Youkali er ikke godt uden bil. - Huset er også ubeboeligt.
- Du får penge af mig. - Tak. Jeg lover, du får dem igen.
- Hvad vil du i Madrid? - Jeg har masser af idéer.
En roman, der er inspireret af Latinamerika.
Hvordan går det med dit hjerte? Passer du på dig selv?
Jeg har det fint.
- Nicholas! - Kika!
- Undskyld, jeg er forsinket. - Du ser godt ud.
- I lige måde. - Total ansvarsløshed klæder mig.
Hvor er han fræk!
En kvinde sætter ild til sig selv på en bankdirektørs kontor -
- efter at have fået afslag på et lån på 8OO. OOO pesetas.
En ærkebiskop fra Sevilla sigtes for anden kønslig omgang end samleje.
Juana T. blev ydmyget, da hun ville have sit ægteskab erklæret ugyldigt.
Major slår sin kone ihjel og tager livet af sig selv.
De havde diskuteret deres datters dårlige karakterer.
Naboerne omtaler majoren som en "charmerende" mand.
Voldtægtsforbryderen fra Orcasitas begik selvmord i fængslet -
- efter at være blevet voldtaget af sine medfanger.
Angel Moya blev idømt 4 års fængsel for at drive rufferi med handicappede.
Fem skinheads stikker to marokkanere og en dominikaner ned.
Man har afsløret børneprostitution og fremstilling af børneporno -
- i børnehaven "Lykkegården". Børnene var mellem 3 og 6 år.
Hustrumorderen Joaquin Garcia, "Portugiseren", er stadig på fri fod.
Godaften, mine damer og herrer.
Andrea Snitsår er tilbage -
- for, med eneret, at byde Dem på "Dagens Rædsler".
Inden vi hilser på den første gæst -
- skal vi se nogle optagelser, jeg lavede for en måned siden.
De kan virke stødende på Deres følelser, hvis De stadig har nogle.
Hvorfor begik Deres datter selvmord?
Hvordan var Deres familieliv?
Hvad tror De? Det var et helvede. Min mand misbrugte hende.
- Anmeldte De ham ikke? - Vi ønskede bare at slippe for ham.
Vi ligger i skilsmisseforhandlinger.
Hvad laver du her?
Trods politiets ihærdige eftersøgning -
- er "Portugiseren" stadig på fri fod.
"Dagens Rædsler", sponseret af mælkeproducenten "La Real" -
- har udsat en dusør på 1O millioner pesetas -
- til den, som sætter os på sporet af ham.
Personer, som ikke er sikre på deres oplysninger, bedes holde sig væk.
Da vi ikke kan komme til at snakke med "Portugiseren" selv lige nu -
- taler vi i aften med den kvinde, som kender ham bedst. Hans mor.
Det fortjener hun. Godaften, Angelina.
- Er du nervøs? - Lidt.
Angelina, vi vil lige sætte publikum ind i sagen.
Din søn har slået sin kone ihjel og voldtaget sin datter.
Udviste han afvigende adfærd som barn?
Prøvede han at slå dig ihjel eller at voldtage dig?
- Nej. - Nej?
Han var flink.
Lidt uartig, men dette havde jeg aldrig ventet.
Jeg er hans mor, og jeg tror ikke, han har gjort det.
- Jeg har optagelser af det. - Jeg tror ikke på det.
Din svigerdatter, som ligger på kirkegården, mener noget andet.
Kære Ramón. Jeg forsvinder.
Gid, du aldrig forstår hvorfor.
Så ville du være lige så desperat, som jeg er nu.
Mit liv med Nicholas er uudholdeligt.
Men jeg ønsker ikke at leve på anden måde. Bær ikke nag til ham.
Undskyld, jeg har forsømt dig.
Men lidelsen gør en egoistisk.
Ramón, hvad laver du?
- Ville mor have, jeg hjalp Nicholas? - Hun ønskede jo ikke, du bar nag.
Jeg kan ikke lide, han skal bo på et hotel, han ikke engang kan betale.
Kan han flytte ind ovenpå, til han finder noget andet?
Selvfølgelig! Men hvad med dit atelier?
- Jeg lejer et lokale et sted. - Det er i orden med mig.
- Sikke en kiste! - Jeg fjerner den.
- Nej, jeg kan godt lide den. - Jeg flytter mine ting senere i dag.
Det er dit værelse. Og badeværelse. Det er ikke så luksuriøst, men...
Jeg har boet værre steder.
På et tidspunkt må vi tale om Casa Youkali.
- Youkali er alt, hvad jeg har. - Halvdelen af Youkali, mener du.
- Ja. Du og Kika bruger det ikke. - Giver du mig lige den anden?
- Skulle vi ikke tage og sælge det? - Lad mig tænke over det.
- Ved du, hvor meget det er værd? - Nej.
Det er ikke penge, jeg forbinder med Youkali.
Jeg har ikke råd til at være sentimental. Jeg er ikke rig.
- Hvad vil De? - Nicholas! Det er Andrea.
- Jeg troede, du var en marsmand. - Det undrer mig ikke.
Hvad vil du? Vil du købe huset?
Nej. Jeg skal bruge et hus i den stil til et afsnit af mit program.
Jeg arbejder ikke længere som psykolog. Nu har jeg et tv-program.
Jeg er stadig omgivet af galninge, og jeg elsker det.
- Må jeg optage lidt? - Ja. Men Ramón bestemmer de ting.
Jeg venter ham faktisk. Har du set ham siden?
Nej. Alt, hvad der er tilbage af vores forhold, er dette ar.
Jeg skal bruge haven til et afsnit om et ægtepar, der dræbte 1O personer -
- og begravede dem i haven, uden at nogen så det.
- Stedet er lige så isoleret som før. - Har du lyst til at læse første del?
Læs det og sig mig din mening. Jeg kigger mig lidt omkring imens.
Stedet er perfekt. Der skal bare lige ordnes lidt derovre.
- Hvad synes du om drejebogen? - Det er noget bras.
- Vil du ikke skrive den? - Jeg har aldrig skrevet for tv.
- Men du er forfatter. - Jeg skriver dårligt spansk.
Skriv det på engelsk, så oversætter vi det til spansk.
For resten... sig ikke noget til Ramón om dette her.
Andrea, hvad laver du her?
- Jeg vil leje huset. - Det er til salg, ikke til leje.
Mens I venter på en køber, vil I vel gerne tjene lidt.
Der tager du fejl. Farvel, Andrea.
Ramon, følger du mig ikke hen til lågen? Jeg vil gerne tale med dig.
Du kender selv vejen.
Farvel, Nicholas. Det var dejligt at se dig.
- Hvornår lader hun mig være? - Nogle kan lide at blive mishandlet.
Jeg flygtede bare fra hende.
Hun siger, du gav hende arret.
Jeg? Hun snittede i sig selv for at forhindre mig i at gå fra hende.
Her, Ramón. Din hjertemedicin, din blodtryksmedicin og noget til pikken.
Jeg må løbe. Jeg har tre opvisninger -
- og topmodellerne vil sminkes af mig.
Jeg har en gave til dig.
Hvor er den fin!
En ring. En yndig ring, men hvorfor nu det?
- Vi har levet sammen i to år. - Jeg ved aldrig, hvad dag det er.
- Jeg vil bede dig gifte dig med mig. - Gifte os?
- Har du noget imod det? - Nej. Det kom bare bag på mig.
- Er jeg ikke for gammel til dig? - Jeg kan lide modne kvinder.
- Er jeg ikke lidt umoden? - Jeg kan også lide umodne kvinder.
- Jeg er vild med ringen. - Skal vi fejre det i aften?
Ja, lad os fejre det med middag og det hele!
- Hvad laver du her? - Jeg ville byde dig på morgenmad.
- I den mundering? - Det er så varmt! Er det for meget?
Bliv ikke forbavset, hvis nogen spørger, hvad du koster.
Jeg ved godt, du bare er jaloux.
Jeg er bekymret for dig. Du virker anspændt.
- Er det så tydeligt? - Jeg kender dig jo.
- Ramón ved noget. Han har friet. - Det er da en fantastisk nyhed!
Det er lidt mystisk. Vores forhold er ikke ligefrem det bedste for tiden.
I har da et vidunderligt forhold.
Hvor mange ville gifte sig med en, de har boet sammen med i to år?
- Tror du ikke, han har mistanke? - Så er det da endnu mere værd.
Lyt til mig. Selvom jeg er yngre end dig, er jeg mere udviklet heroppe.
Du løser ikke problemerne med Ramón ved at bolle med stedfaderen.
Du sagde selv, at ingen slikkede så godt som Nicholas.
Ramón er lige så god.
Hvad er så problemet? Gift dig med Ramón og drop Nicholas.
Han har oven i købet masser af penge.
- Jeg tror, hun ringede på hos Nick. - Tror du det?
Susana! Hvad laver du her? Jeg ventede et bud.
Men det var mig.
Må jeg ikke komme ind? Jeg har søgt dig i månedsvis.
- Hvordan fandt du mig? - Ved et tilfælde.
Jeg så dit fotografi i en tv-guide. Jeg vidste ikke, du var forfatter.
Jeg ved så lidt om dig, og der er meget, du må forklare mig.
Som du vil. Kom ind.
Jeg er helt udkørt, Juana. Er Ramón kommet? Jeg går ovenpå.
- Og se ikke sådan ud! - Sådan ser jeg ud.
- Vi kan ikke alle være lesbiske. - Det er ingen skam at være lesbisk.
Det er heller ingen skam at være vild med mænd.
Har du egentlig aldrig overvejet at fjerne dit overskæg?
Hvorfor det? Mændene har vel ikke eneret på overskæg?
Mænd med overskæg er enten bøsser eller fascister.
Du ville være kønnere uden overskæg.
Du ville få fat på flere.
En dag skal jeg sminke dig. Så skal du se! Jeg går op, Juana.
Hun er galt på den. Men charmerende!
Nick? Det er Kika. Hvis du er der, så tag den.
Jeg må tale med dig, Nick.
Din stedsøn vil giftes med mig. Jeg vil gerne snakke med dig om det.
Du er der altså ikke. Så ses vi i morgen.
I dag er jeg helt død. Helt færdig.
Sådan! Se, Juana...
- Kan du se, hvor godt du ser ud? - Kan De bedre lide mig sådan her?
- Du kunne endda blive model. - Jeg vil ikke være model.
Hellere fængselsdirektør... Omgivet af kvinder hele dagen!
- Hvor er du heavy, Juana. - Jeg er autentisk.
- Hvad er der, Juana? - Jeg blev ophidset.
Juana dog!
Jeg må have noget vand til at køle erektionen ned.
- Har du aldrig prøvet med en mand? - Nej. Kun med min bror.
- Incest? - Det var nok ikke incest.
Min bror var retarderet. Som alle retarderede elskede han at bolle.
Det er der også andre, der gør.
Først tog han køerne, gederne og hvert eneste lam i landsbyen.
Og inden han voldtog alle kvinderne -
- gav jeg ham et par knald, så han fik afløb.
Så er det nok ikke incest, men jeg forstår godt, du har nogle traumer.
Nej! Der er bare intet som en god mis. Bare fordi De ikke har prøvet.
- Du er heavy. - Autentisk!
- Giv Juana en kompliment. - Juana, du ser strålende ud.
- Fruen har klædt mig ud. - Jeg glemte at sige det i morges.
- Nicholas flytter snart ud i huset. - Ville I ikke sælge det?
Det er et glimrende sted at skrive.
- Det er jo ét stort rod. - Der skal bare gøres rent.
Er det, fordi du vil have ham væk herfra?
Ja, nu du spørger mig.
- Fordi...? - Jeg kan ikke glemme det.
- Det med din mor? - Ja.
Lad være at tænke på hendes død.
Jeg går ikke og grubler over mine forældres død.
Det er ikke det samme, Kika. Du var barn, da dine forældre døde.
Og så er det ikke så slemt? Jeg prøver at forstå dig!
Andre par nærmer sig hinanden. Men vi to bliver mere forskellige.
Jeg snakker, og du er indelukket.
Jeg har læst, at de introverte vender deres følelser indad -
- for eksempel vrede og selvforagt. Og det giver kræft.
- Kræft er meget smertefuldt. - Kika, stop så!
- Må jeg ikke sige noget? - Jeg får aldrig indført et ord.
- Godt, så snak! - Om hvad?
Der er masser af emner. Og jeg mener ikke Sarajevo og Somalia.
- Jeg mener dig og mig. - Skulle det ikke være en festaften?
Se selv! Når jeg går over gevind, skal du styre mig. Det gør du ikke.
Nu skal vi skåle!
Kom det på. Det bringer held.
Bag øret. Bag øret, Ramón.
Hvad der end sker, vil vi altid elske hinanden.
Lad os håbe, der ikke sker noget.
I denne uge har vores populære indslag, "Blodige Ceremonier" -
- været i Villaverde de los Ojos -
- hvor man afholder "Picaos-processionen".
Hvor ubehageligt!
Det var dog skrækkeligt! Ubehageligt!
Selv Juana er berørt af det.
I gruppen af kutteklædte angrende syndere var Pablo Méndez -
- bedre kendt som Paul Bazzo.
Husker De film som "Pikterapi" og "Køllernes konge"?
Det er Paul Bazzo!
Pornostjernen sad i fængsel for overgreb på den offentlige sundhed.
Paul havde fået en dags udgangstilladelse -
- så han kunne opfylde et løfte til Jomfruen.
Paul udnyttede forklædningen og den almindelige forvirring til at flygte.
I betragtning af den lave IQ hos pornostjernen -
- som er tidligere bokser og legionær -
- er han næppe længe på fri fod.
- Skal vi ikke gøre det på min måde? - Det må der altså laves om på.
Gør det som en gave til mig. Ligesom jeg gav dig en ring.
Det er min fejl. Jeg har forvænt dig. Jeg er ellers meget frisindet.
Men jeg vil gerne gøre det på normal vis.
Se på mig!
- Skal jeg blive ved? - Ja! Ja!
- Er det nok? - Nej, et til.
Tag et af mig, mens jeg nyder det.
- Igen! Hvis det nu er blevet rystet. - Du holder dig jo ikke i ro.
Nej, nej, det ser ikke ægte ud.
- Får du ikke noget ud af det? - Jeg kan ikke samle mig om det.
Ikke flere fotos. Saml dig nu, Kika.
Ja, ja. Jeg samler mig.
Lampen! Den bevæger sig. Se!
- Den bevæger sig. - Vi kan godt stoppe nu.
- Det har du ikke noget imod? - Nej, ikke spor.
Du skal ikke være sur, Ramón. Vi har taget en bunke fotos.
hvis du aldrig vender tilbage
min egen ven
til min elskede skov
som nu er trist og kold
så bliver mindet tilbage
og oplyser tågen omkring mig
for dengang du forlod mig, blev månens stråler borte
dengang du forlod mig, blev månens stråler borte
Nicholas, vil du godt svare? Det er Andrea. Tag den nu.
Jeg ved, du er der.
Det, du sendte mig, er ikke drejebogen, men et romanudkast.
Jeg hader folk, der siger: "Jeg ved, du er der."
- Hvad vil du? - Du skulle sende de tre første afsnit.
Men jeg har modtaget noget med en grufuld titel: "A Lesbian Killer".
Jeg har taget fejl af kuverterne.
- Nicholas? - Ja, vent lidt.
Din er her.
- Sender du det i morgen? - Du kan få det nu.
I morgen flytter jeg ud i Casa Youkali.
- Skal jeg komme over til dig? - Nej, nej.
Vi kan mødes i Bellas Artes om en halv time.
- Hellere om en time. - Det er i orden.
At dræbe er som at klippe sine tånegle.
I starten orker man ikke rigtigt.
Men når man først er begyndt, opdager man, det går hurtigt.
Man tror, der vil gå lang tid, før man gør det igen.
Men når man mindst venter det, er de vokset ud igen.
Det er så smukt.
Den naturlige lidenskab for at dræbe kan næppe beskrives mere præcist.
Jeg har kun én indvending. Det er en kvinde, som godt nok er lesbisk...
...men en kvinde orker altid at pleje sig selv.
Kan du ikke gemme din roman, til mit manus er færdigt? Det haster.
- Jeg skal jo også oversætte det. - Jeg vil arbejde hårdt ude i huset.
Bygger dette her på noget virkeligt?
Det bygger på adskillige uopklarede sager.
Det eneste fællestræk er manglen på motiv. Jeg læste det i avisen.
Det var ikke samme morder, og ikke en kvinde. Det skulle give det bid.
Det behøves ikke. Historien er fantastisk.
Apropos... I morges kom en utrolig kvinde og spurgte efter dig.
- Hun lød mexicansk. - Hun kom hjem til mig bagefter.
Du skal lade være med at give min adresse til alle mulige.
- Det var, fordi hun var så smuk. - Jeg kan selv finde smukke piger.
Undskyld. Gav hun dig problemer?
Nej, men jeg brugte en time på at smide hende ud.
BENYTTEDE LEJLIGHEDEN TIL FLUGT
Hvem er De, og hvad vil De?
Det er mig, Juana. Pablo... Jeg er stukket af.
- Hvorfor kommer du her? - Du er da min søster.
- Jeg sagde, du ikke skulle flygte. - Jamen, det er så hårdt i fængslet.
- Kan jeg ikke blive her et par dage? - Hvad skulle jeg sige til herskabet?
De ville bare melde os til politiet.
Giv mig nogle skejser, så klarer jeg mig.
Her. Det er alt, hvad jeg har.
Selvom... du kunne jo stjæle noget.
- Skal jeg stjæle stolen? - Hvad skal du med en stol?
Bind mig og knebl mig. Og gå ind i herrens atelier derovre til højre.
Til højre.
Snup alt det, du kan. Der er nogle kameraer. Men kun i atelieret!
Hvad sagde jeg?
- Jeg skal snuppe nogle ting. - Hvor?
- I atelieret bag søjlerne til højre. - Forstået.
Læg tingene i den. Så prøver jeg at sælge dem.
Tag ud til kusine Reme. Jeg siger, hun skal skjule dig et par dage.
- Og hold op med at spise! - Jeg er sulten.
- Du kunne være blevet i fængslet. - Der er ingen kvinder.
- Der er bøsser, ikke? - Det er ikke det samme.
Han vil have det hele! Bind mig og slå mig ud!
Overdriv nu ikke!
Hvorfor skal jeg binde dig, Juanita? Er du til sadisme?
De skal ikke tro, jeg har hjulpet dig.
- Du er så klog, Juana. - Det er ulige fordelt. Knebl mig så!
Stop en serviet i munden på mig! Knebl mig så! Hårdt!
Slip mig! Dit brutale bæst!
Du vover på at larme. Fruen sover.
Jeg ved, hvad du tænker på. Er du liderlig? Jeg giver dig et knald.
To. Og også kusine Reme. Og den lille pige.
Ikke pigen! Du går ikke derind. Så ringer jeg selv efter politiet.
Knebl mig nu og slå mig så ud!
Hvad har de dog lært dig i fængslet? Hvad han ikke udsætter mig for!
- Slå mig så! - Er du parat?
Hold da kæft!
Se her!
Se lige den bøf! Hvad siger du så?
Jeg er helt færdig!
Juanita, jeg har været flink. Jeg har ikke voldtaget.
Vågn op! Vi skal ud til kusine Reme. Du lovede mig to knald.
Juanita, du skal ikke sove rævesøvn! Juanita!
Hun er helt væk.
Det er sgu mig!
Lig stille.
- Hvad laver De? - Boller.
Juana!
Lad bare være! Hun kan ikke svare.
Hvad?
- Har du slået hende ihjel? - Nej, hun er besvimet og bundet.
Vil du voldtages eller have halsen skåret over?
Kom så, spred benene.
Pas på med den kniv.
- Du er Paul Bazzo, ikke også? - Jo, den kendte pornostjerne.
- Jeg hedder Kika. - Hvad så, Kika?
Forsigtig med kniven. Det, du gør, er ikke godt.
Jeg er den bedste. Det sagde de altid.
- Men det her er en ægte voldtægt. - Det er det bedste!
- Du har vist nogle problemer. - Jeg har ingen problemer.
Du flygtede under processionen. Jeg har set det i avisen og i tv.
Hvad med at holde op med det dér, så snakker vi lidt om dine problemer.
Jeg har set meget, og jeg er meget frisindet.
Og meget diskret. Jeg siger det ikke til nogen, hvis du ikke synes, Paul.
Hej, du savler på mig.
Hør, jeg taler til dig.
Åh Gud!
Fandens!
Hurtigt! En kvinde bliver voldtaget på Duque de Sevilla 3, sjette sal.
Hvordan ved du det? Er du voldtægtsmanden?
- Hvorfor forvrænger du din stemme? - Fordi jeg er lurer.
- En lurer! Navn og adresse! - Alejandro Muños, Orense 23.
- Og det tror du, jeg hopper på? - Pyt med det.
Manden ligner Paul Bazzo og har en kniv. Det er Duque de Sevilla 3.
- Måske voldtager han også dig. - Hvad var det, Mario?
Bare en tosse, der siger, at Paul Bazzo er ved at voldtage en dame.
- Sagde han hvor? - Ja.
- Vi kan jo kigge på det. - Det er garanteret løgn.
Netop. Så får vi lidt luft og slår tiden ihjel.
I dag orker jeg ikke noget ballade.
Som tiden dog går, Mario. Har du ikke lagt mærke til det?
Synes du, jeg skulle få lagt lidt kollagen ind her i kæberne?
Bare lidt.
Alt det andet har jeg. Selv kløften.
Ved du, hvad sådan en kløft ville koste i USA? Ti dollar!
Men den bliver ikke som min. Kun Kirk Douglas og jeg har sådan en.
Kom, vi skal jage voldtægtsforbrydere.
Sig mig engang! Er det ikke nok med to orgasmer?
Min rekord er fire, uden at trække mig ud. Men i dag slår jeg den!
Hvorfor skal du lige slå den med mig?
Voldtægt er én ting. Men vi har været her hele morgenen, og jeg skal pisse.
Jeg kan ikke lide det her.
- Fjern den kniv! - Stille!
I øvrigt... Du har været i fængsel. Du har vel ikke en sygdom?
Du har sikkert ikke kondom på.
Det er vel det mindste, man kan gøre, når man render og voldtager folk.
Den pik hænger mig langt ud af halsen!
- Svin! Lad fruen være! - Gå ned i køkkenet!
Nej! Kom herhen, så jeg kan binde dig op.
Jeg så det godt. Skal jeg sprætte dig op?
Vi kan ikke gøre noget. Slap af og lad ham komme.
Han er kommet to gange. Han siger, hans rekord er fire.
Det er Paul Bazzo, pornostjernen.
Javel. Vi står over for en professionel.
- Paul, hører du mig? - Der bliver talt til dig.
Vi skal vel ikke blive her hele dagen?
Du kommer én gang til, og så går du.
- Vi anmelder ham ikke, vel? - Nej, nej, nej.
Aftale? Du kommer, og så går du...
Hører du? Godt, kom så! Kom nu!
Lige, hvad der manglede. Hvem kan det være?
- Luk op! - Jeg er jo bundet.
- Så råb om hjælp! - Jeg er også kneblet.
Hvad vil De have, jeg skal gøre? Det er lidt vanskeligt at lukke op.
Kom så! Kom! Kom nu!
- Her er ikke noget at gøre. - Vent. Jeg hørte noget.
- Der foregår et eller andet. - Luk op! Det er politiet!
Luk op, eller vi slår døren ind!
Skyd ikke, Mario! Skyd ikke!
Vi ved ikke, hvem der er derinde.
Dæk mig!
- Er det dig, der blev voldtaget? - Det ved jeg ikke. Han slog mig ud.
- Hvor mange var de? - Jeg lukkede kun én ind.
Ved du ikke, man kun må lukke politiet ind?
Han var forklædt. Hvad skulle jeg gøre?
- Skal vi tilkalde hjælp? - Jeg går ind, og du dækker mig.
- Hvad, hvis de er bevæbnede? - Det er vi sgu da også!
Her! I soveværelset!
- Den midterste dør. - Det er en fælde.
Paul, jeg kan ikke vente hele dagen på, at du skal komme.
- Mario, det er selvmord! - Det må jeg vel selv om.
Politi! Slip øjeblikkelig den kvinde! Du, giv mig en hånd med kniven.
Idiot! Kan du ikke se, jeg sigter på dig med en pistol?
Han er gal!
Vil du have, jeg skal blæse hjernen ud på dig, dit svin?
Han flytter sig ikke nu. Han er lige ved at komme. Giv mig en hånd.
Hvor skal du hen, dit svin?
Kom her! Kom her!
Paul! Vil du have et lift? Så kan vi snakke på vejen.
- Nøglerne, hurtigt! - Stol på mig.
Skiderik!
- Hvorfor lod I ham løbe? - Vi tænkte, han ville slå sig ihjel.
Vi betaler jer for at handle, ikke tænke.
- Hvordan fik du besked om det? - Tilfældigt. I er for længe om det.
Vi troede, det var falsk alarm. Vi fik det at vide af en lurer.
- Hvad var det? - Bare en voldtægt.
- Din mandschauvinist! - Vær diskret.
Pigen har måske brug for mig.
Du lukker altså op og står over for en forklædt mand, og pludselig...
...er du i køkkenet, bundet til en stol. Hvad skete der på vejen?
- Han slæbte mig vel ved håret. - Ingen har trukket i det hår.
Jeg var jo bevidstløs. Hvordan skulle jeg så vide det?
- Andrea! En overraskelse! - Hvor er offeret?
- Hvem er du? - Tjenestepigen.
Santiago, find motorcyklen til mig: M-3614-NC.
Og jeg vil også have Paul Bazzo... i live!
- Blev du også voldtaget? - Jeg var bevidstløs.
Hun skjuler noget for os, Andrea.
- Jeg blev bundet. Og kneblet. - Vi snakker senere, smukke.
- Lortebrun. - Min kværn er lysebrun, idiot!
Hvor er badeværelset? Vi taler sammen senere.
Gamle lort!
- Hvad laver De? - Arbejder.
- De er altså blevet voldtaget. - Hvad kommer det Dem ved?
Betjent, smid straks den kvinde ud!
Beklager!
Jeg vil interviewe Dem. Jeg er psykolog. Jeg kan hjælpe Dem.
Jeg anmelder Dem begge for at krænke mit privatliv.
Vær nu lidt rimelig. Den mand har lige reddet Deres liv.
Var det ikke for os...
Fordi De er blevet voldtaget, behøver De ikke være grov.
Lad os være alene, betjent. De skræmmer hende.
De fjolser er anstrengende. Et spørgsmål til:
Hvorfor var De den første, Paul Bazzo opsøgte efter sin flugt?
Hvordan opførte Paul sig under voldtægten?
Hvor mange gange kom han? Fik De selv orgasme?
Er Deres liv ødelagt?
Er det for let at få udgangstilladelse?
Tror De, at Paul blev hjulpet til flugt af den politiske opposition?
Er De klar over, at Deres opførsel er en krænkelse af ytringsfriheden?
Jeg hader det her værelse.
Har I lurerens adresse? Jeg går derhen. Man ved aldrig...
Alle disse helgener var dig ikke til megen hjælp, skat.
- Det er nok nu, Juana. - Jeg skulle aldrig have lukket op.
Det er ikke din skyld. Tag dig en drink og slap af.
Og en mere til mig.
Fruen ved, jeg ville give mit liv for at beskytte Dem.
- Jeg går ovenpå. - Ja, gør bare det.
- Ham deroppe er til stor hjælp. - Hvad bilder du dig ind?
Du skulle beskytte mig. Og hvad hjalp det?
Pas dine egne sager, smukke.
- Vi skal sætte en ny dør i. - Hvad er her sket?
- Politiet. De ved, hvordan de er. - Det er skudhuller.
Hvis De har brug for noget, er tjenestepigen der.
Hvad gør du her?
Ringer på. Nicholas vil åbenbart ikke åbne.
Han er måske ikke hjemme. Hvad vil du ham?
- Der er noget, jeg må fortælle dig. - Hvad er det?
- Nicholas og jeg har en affære. - Hvad?
Jeg har aldrig fået det sagt.
- Du er ikke så lidt fræk, Amparo! - Lad være at råbe! Man kan høre os.
I går morges, da jeg så dig halvnøgen i elevatoren, da kom du herfra, ikke?
Du er en so, Amparo! At lyve for din Kika på den måde!
Du er ikke ligefrem ærlig over for Ramón.
Det er noget andet. Ramón er en mand, men du er min veninde.
Når I boller, kunne I godt lukke vinduet, så man ikke hører dine støn.
- I nat hylede du som en stukket gris. - Jeg lavede ikke noget gris i nat.
- Jeg hørte dig fra terrassen. - Det må være en anden.
I går ringede jeg til Nicholas, og han sagde, han havde travlt.
- Han bedrager os. - Nej, kun dig.
Jeg trækker mig ud af konkurrencen. Sig det, når du ser ham.
- Amparo, hvordan går det? - Hej, Ramón. Farvel, Ramón.
- Hvad nu? - Vi skændtes bare.
- Hvad er der sket her? - Vi sætter en ny dør i.
- Det ser jeg, men hvorfor? - Politiet slog døren ind.
Kunne de ikke ringe på i stedet for at slå døren ind?
Tag dig en drink. Du får brug for den.
Så tager jeg den. Hvorfor politiet ikke ringede på?
De ringede, men vi kunne ikke åbne. Juana var kneblet og bundet...
...og jeg var i færd med at blive voldtaget.
Det var meget ubehageligt. Nu er det overstået, så lad os glemme det.
- Undskyld, Kika. Jeg fatter intet. - Den slags ting sker hver dag.
- Hvem var voldtægtsmanden? - Kan du huske Paul Bazzo?
Det første, han gjorde, var at komme her.
Han var forklædt, så Juana lukkede ham ind og blev slået ned og bundet.
Jeg sov.
- Da jeg vågnede, var han inde. - Inde i køkkenet?
Nej! Inde i mig.
Du undrer dig nok over, hvor politiet kom fra. Jeg med.
Men der var en lurer, der så det fra sit vindue.
- Vi bliver oven i købet beluret. - Oven i købet bliver vi beluret.
- Ved du, hvem det var? - Hvordan skulle jeg det?
Den slags personer vil ikke give sig til kende.
Mine kameraer!
Paul ville stjæle dem, men han glemte det nok, med voldtægten og alt det.
Jeg bliver voldtaget tre gange, og du tænker kun på dine kameraer.
Tre gange, og med de betjente kunne det let have været ni.
Jeg skændtes med Juana og Amparo. Men jeg vil ikke gå i detaljer.
D AGENS RÆDSLER
Skal vi skifte kanal?
Jeg vil se Snitsårs program. Jeg aner ikke, hvordan hun fik nys om det.
- Andrea? - Kender du hende?
- Ja. Før var hun psykolog. - Er den skøre kugle psykolog?
Jeg var hendes patient i nogle måneder. Mest på grund af min mor.
- Men det var en katastrofe. - Hvorfor har du ikke sagt det før?
Det faldt aldrig for.
- Gav du hende et interview? - Jeg bad hende gå ad helvede til.
Du kendte hende!
- Der er meget, jeg ikke ved om dig. - Kika, en anden gang...
Juana, kom med noget mere is! Hvad?
Hvorfor drikker du?
- Det er vel ikke noget at fejre. - Jeg drukner min sorg.
Godaften, mine damer og herrer.
Andrea Snitsår er tilbage.
Tak, og undskyld det dér før. Sæt dig og se programmet med os.
Jeg skændtes med ham dér.
I dag har vi gjort et kup.
Paul Bazzo, den store pornostjerne, som er på flugt fra politiet -
- voldtog i dag en pige i Madrid. Vi undlader at afsløre hendes navn.
Og husk: Vær optimist! Dette og værre ting kunne være sket for Dem.
Det er budskabet fra vores sponsor, "La Real".
Hvor flovt!
- Jeg lægger sag an mod hende! - Det giver hende bare mere omtale.
Det vil jeg skide på! Er du ligeglad med, at man ydmyger mig offentligt?
Jeg forstår dig ikke, Ramón. Jeg forstår dig ikke.
- Juana, det er Reme. - Hvad så, Reme?
- Har du set tv? - Jeg så det lige. Det er frygteligt.
- Og så sender du ham ud til mig! - Jeg kommer efter ham i aften.
- Dig? - Så I tv?
- Ja, men dig har vi ikke set i dag. - Jeg har haft travlt.
Jeg fik tid til at gå op til dig. Men du ville ikke åbne.
Kan vi tale om det, når Ramón ikke er her?
Der er ikke længere noget at tale om.
Da du hørte skuddene, blev du så ikke nysgerrig?
- Hvorfor har du ladet hende drikke? - Jeg skal ikke bede nogen om lov.
- Nu er jeg bare lidt fuld. - Det løser ingen problemer.
- Kika, vær nu sød. - Vær selv sød. Jeg er en helgen.
Kika... Kika, så er det godt!
Undskyld, Kika. Jeg kan bare ikke rumme det.
Hvordan tror du så, jeg har det?
- Prøv at hvile dig. Og undskyld. - Rør mig ikke!
Hvad du end mener, vil jeg anmelde hende.
- Skal vi ikke hellere glemme det? - Jeg vil ikke glemme det.
Min voldtægt skal ikke bruges til at sælge mere mælk.
Som du vil. Jeg siger lige farvel til Nicholas.
Ramón...
Nicholas og jeg har været i seng sammen jævnligt.
- Siger du ingenting? - Hvad vil du have, jeg skal sige?
Nå, nu ved du det.
- En lurer ringede til politiet. - Og Andrea?
- Hvem ville ringe til hende? - Juana, gå ind til dig selv.
Du kan rydde op i morgen.
- Bliver vi udspioneret af en lurer? - Åbenbart.
Hvad? Er du helt ligeglad?
Nej! Jeg er dødtræt af, at alle spørger om det.
Andrea? Det er Nicholas. Jeg har lige set dit program.
Har jeg generet dig? Det var ikke meningen.
Ville du hævne dig på Ramón?
Du ved, at en god professionel ikke bør have skrupler.
- Du taler om professionalisme! - Vent, til du ser seertallet.
- Hvor fik du filmen fra? - Fra en lurer.
- Hvem? Hvor bor han? - Vi kan ikke afsløre vores kilder.
Og jeg ved det ikke. Der er mange, der sender os ting.
Vi har masser af samarbejdspartnere.
Hvordan kunne du så få besked om voldtægten, mens den var i gang?
Lureren ringede til politiet, og de ringede til mig.
Der er to betjente, som er bestukket af os.
Andrea, jeg bor lige ovenover. Hvis han ser dem, kan han også se mig.
Jeg ved ikke, hvem lureren er.
- Du har ikke monopol på hævn. - Truer du mig?
Kald det, hvad du vil. Og glem vores samarbejde.
Jeg vil ikke have noget at gøre med dit program.
Og jeg advarer dig. Hvis du viser bare én optagelse mere af os -
- så lover jeg dig, du vil fortryde det.
- Du sagde ikke, du skrev for hende. - Jeg er forfatter. Jeg lever af det.
Men det er ikke mig, hun hævner sig på. Det er dig.
Hun har truet mig, siden jeg forlod hende. Hun skulle spærres inde.
Du må ringe til politiet og få lurerens navn.
- Vi må have fat i hans optagelser. - Tror du, politiet vil sige det?
Du kan true dem med at anmelde de to betjente, som Andrea bestikker.
Det ville ikke føre til noget. Politiet ved ikke, hvem lureren er.
- Hvordan ved du det? - Fordi det var mig.
Jeg underrettede dem.
Fra mit nye atelier kan man se vores hus, og jeg kan lide at se på Kika.
Ud over at lure på Kika, gav du altså også Andrea filmen?
- Det sagde jeg ikke. - Hvad fanden sagde du så?
Da jeg så, Kika var i fare, ringede jeg til politiet. Det er alt.
- Er det ikke nok? - Det var ikke min film, vi så i tv.
Andrea ved, hvem der optog scenen. Måske var det hende selv.
Vis mig alt, hvad du har optaget indtil nu.
- Hvad gemmer du her? - Minder om mor.
Er det hendes dagbøger?
- Ja. - Du havde dem altså.
Jeg gemte dem, da hun døde. De skulle ikke gå på omgang.
- Har du læst dem? - Nej. Jeg har ikke mod til det.
- Jeg ville gerne kigge lidt i dem. - Aldrig i livet!
Det er alt, hvad jeg har filmet.
Det burde jeg have vidst. Du har altid snuset rundt.
Jeg har tit opdaget dig bag døren, når jeg elskede med din mor.
Meget apropos: "Han kom ved midnat".
- Udspionerede du mig i aftes? - Nej, jeg var her med Kika.
Men du behøver ikke skjule noget. Alle ved alt.
Fint. Jeg er træt af at opføre mig som en teenager.
Hvorfor fremskyndede du flytningen? Vi aftalte, det skulle ske om 3 dage.
Ramón, du kan ikke tillade dig at udspørge mig. Og jeg vil ikke svare.
Udmærket! Forsvind! Jeg vil ikke se dig igen.
Jeg flytter i morgen.
Men husk, du skylder mig halvdelen af Youkali.
Jeg sender dig min adresse. Jo før vi kan afslutte dette her, des bedre.
- Juana! Rejser du også? - Ja.
Hvad har du dér?
Stolene, som souvenir. Jeg stjal nogle ting i stedet for min løn.
Du er i din gode ret.
Vi får fat i en taxi. Jeg glemte bilnøglerne deroppe.
- Hvor skal du hen? - Til kusine Reme. Og De?
Sig ikke "De". Nu er jeg ikke din frue.
Jeg tager på hotel, eller hen til Amparo.
- Skal jeg køre dig til kusine Reme? - Jeg tager metroen.
- Jeg vil følge Dem til verdens ende. - Juana, jeg kom ikke med tilbud.
Det bedste ved dig er din ærlighed. Bare alle var som dig!
- Kika, jeg har også løjet for dig. - Også du?
- Jeg skjulte, at Pablo er min bror. - Hvilken Pablo?
- Paul Bazzo. Han er min bror. - Er Paul Bazzo din bror?
Nu skal jeg mødes med ham.
Kør!
Staklen er retarderet, og han er min bror. Jeg må hjælpe ham.
- Holdt! - Nej!
Farvel.
At dræbe er som at klippe sine tånegle.
I starten orker man ikke rigtigt.
Men når man først er begyndt, opdager man, det går hurtigt.
Bagefter tror man, der vil gå lang tid, før man gør det igen.
Men når man mindst venter det, er de vokset ud igen.
Hvad siger de?
Vasen...
Den er væk...
Dér...
Nicholas, er det dig?
Ja.
- De pletter... - Hvilke pletter?
De pletter... Det ligner blod.
Ramón, du fantaserer. Du skulle ikke være kommet.
- Du ser ikke godt ud. - Jeg har slet ikke sovet.
Jeg er også helt udmattet. Gå hjem og hvil dig, så kan vi ses senere.
Nej, vi behøver ikke at ses mere.
Jeg ville bare give dig mors ting.
- Også dagbøgerne. - Hvorfor har du ændret mening?
- Bortset fra dette brev er alt dit. - Det mente du ikke i går.
- I går havde jeg ikke læst dem. - Du fik omsider taget mod til dig?
Ja.
Kika var gået sin vej.
Jeg var desperat.
Jeg tænkte på mor.
For første gang mente jeg, jeg forstod hende.
Og så satte jeg mig til at læse hendes hæfter.
Du ved, hvor højt jeg elskede mor.
Jeg troede, at trods hendes neurose -
- gengældte hun mine følelser.
Men jeg tog fejl.
Jeg betød ingenting for hende!
De få gange, hun nævner mig, skriver hun, at hun er led og ked af mig.
Det eneste, der betød noget for hende, var dig, hendes bøddel.
Kun du gav hendes liv mening.
Kun du...
Din mor nægtede at acceptere, at vores forhold var slut.
Men jeg var ikke hendes bøddel.
Du dræbte hende.
- Du fantaserer stadig, Ramón. - Hold så op!
Du dræbte hende, men du var i din ret.
- Hendes liv tilhørte dig. - Din mor tog sit eget liv.
Det var ikke første gang, hun prøvede. Det ved du udmærket.
Du dræbte hende. Jeg har beviset her.
2O. april. Mor døde i juni.
Hun skrev det to måneder før sin død, dengang hun forsøgte selvmord.
Jeg fik hende på hospitalet i tide. Men du fandt sedlen og beholdt den.
Du gav mig den først efter mordet, så jeg skulle tro, hun begik selvmord.
Kære Kika. Jeg må ud til Casa Youkali.
Der er sket noget vigtigt. Noget uforudset.
Jeg må tale med Nicholas, før han rejser, for jeg ser ham næppe igen.
Jeg vil ikke bede dig give mig en chance til. Jeg fortjener den ikke.
I nat ville jeg dø. Men du har givet mig mere, end jeg fortjener.
På min egen stille og beskidte måde elskede jeg dig... og elsker dig.
Undskyld. Ramón.
- Hvad vil du? - Jeg har pengene for det, du skrev.
- Hvordan fandt du mig? - Jeg gættede. Må jeg komme ind?
Nej. Og hold op med at optage!
Her. Jeg har dem med i kontanter. Så slipper du for at gå i banken.
Udmærket. Farvel.
Kvitteringen! Nicholas, du skal skrive under på kvitteringen.
- Jeg vil se Ramón. - Han er her ikke.
- Hvad laver hans bil så her? - Jeg kom i den.
Jeg ved, Ramón er her.
Jeg hørte jer gennem vinduet. Jeg har været her længe.
Men det er nu ikke Ramón, jeg vil tale med. Jeg vil interviewe dig.
Ja. Et interview. Jeg ved, du kun har kort tid at flygte i.
Jeg gør det kort. Jeg offentliggør først interviewet, når du er væk.
Du kan ikke narre mig, Nicholas. Jeg ved det hele.
Dine mange rejser var et perfekt påskud til at dræbe.
Du dræbte Ramóns mor, men det er de andre, jeg er interesseret i.
- Jeg skærer tungen ud på dig. - Det kunne du sagtens finde på.
En mand, der dræber en kvinde, som har sunget for ham i måneskin -
- er i stand til det og meget mere.
Jeg taler om blondinen. Du siger, hun var der om morgenen -
- men jeg har optagelser af jer fra om aftenen, lige før jeg ringede.
Hullet er til hende, ikke?
Jeg kommer ind, Nicholas!
Fatter du så, hvad jeg vil gøre for et interview?
For første gang har jeg en massemorder. Det må ikke glippe!
Giv mig kniven!
Sæt dig så.
Så taler vi sammen som civiliserede mennesker.
Ud fra din biografi og de beviser, jeg fik her til morgen -
- ved jeg, at du er massemorder.
Jeg kan gøre udførligt rede for mine konklusioner, men jeg vil ikke prale.
- Vi har travlt. - Jeg har brug for en læge.
Du har brug for min hjælp. Vi slår en handel af.
Jeg henter en læge og hjælper dig med at flygte, eller skjuler dig.
Du får 1O mio. pesetas for interviewet.
Det er det, vi plejer at betale dusørjægerne.
Du vil vel hellere have, at vi giver dig pengene. Jeg sender dem til dig.
Jeg viser først interviewet, når du er langt fra Madrid. Hvad siger du?
- Har jeg noget valg? - Nej.
Godt, så begynder vi arbejdet.
Vi fortsætter med blondinen. Hun lå vel i kisten under flytningen.
- Hvem er hun i romanen? - Andrea, jeg forbløder.
Så skynd dig. Hvorfor dræbte du den kvinde?
Hun er vel søster til The Lesbian Killer's sidste offer.
Hvorfor indrømmer du ikke, at den åndssvage lesbiske er dig?
Jeg fortæller alt. Men hjælp mig med at stoppe blødningen.
Tag den skjorte og bind den rundt om knæet.
Men glem ikke, at jeg sigter på dig. Og jeg er træt af at vente.
Hvorfor lyttede du ikke til mig?
Vi har meget lidt tid tilbage, Nicholas. Bare svar ja eller nej.
Nik eller ryst på hovedet. Så får jeg dig på hospitalet.
Alle forbrydelserne i dine bøger har du selv begået, ikke?
Bare sig ja eller nej.
Vis mig det med hovedet. Sig det. Sig det.
Sig ja.
Sig ja!
Åh Gud, hvad gør jeg nu?
Hullet!
Kika!
Nicholas... Hvad er der sket?
- Den skøre kælling... - Hvad med Ramón?
- Ovenpå, i sit værelse. - Er han død?
Det ved man aldrig. Med den knægt ved man aldrig.
Hør på mig, Kika. Der er ikke tid til lange forklaringer.
Værsgo.
Det er en gave til dig.
Hvis du får det udgivet, bliver det en bestseller.
Du skal bare ændre titlen og hovedpersonens navn.
Sæt mit navn i stedet -
- og så er det min selvbiografi.
Du taler i vildelse, Nicholas.
Hold om mig, Kika.
Hvis jeg skal dø, foretrækker jeg, at det sker i en kvindes arme.
Nicholas...
Åh Gud, Nicholas...
I denne seng mødtes vi for første gang.
Hvorfor tog jeg ikke min sminke med?
Ramón... det er Kika.
Ramón, det er Kika.
Kika, hvad er der sket?
Det ved jeg ikke.
Du må have fået et nyt anfald.
- Et nyt katalepsianfald. - Min tå gør ondt.
Jeg blev nødt til at sætte strøm til dig for at få dig til at reagere.
Det er ikke mit blod. Rør mig ikke. Jeg er meget snavset.
Jeg må fortælle dig noget grusomt.
Kan du tåle det? Du skulle nødig få et nyt anfald.
- Du forlader mig, ikke også? - Da ikke i denne situation.
Jeg fandt Andrea og Nicholas nede i stuen...
- De er døde. - Døde?
- Jeg har aldrig set så meget blod. - De må have slået hinanden ihjel.
Hvornår får dette mareridt ende?
Jeg er ikke overtroisk. Men denne ring...
Siden jeg fik den, er der sket en masse.
- Hvem tilhørte den? - Min mor.
Hun var heller ikke videre heldig. Hvem fik hun den af?
Min far.
Du har aldrig fortalt om din far. Hvorfor mon jeg ikke har spurgt?
Han fik kappet hovedet af ved en bilulykke.
Jeg ringer efter en ambulance og politiet. Og så må skæbnen råde.
Jeg følger efter i bilen. Jeg vil ikke efterlade den her.
Bilen er helt død, og jeg er forlover ved min søsters bryllup i Montilla.
- Jeg skal desværre ikke den vej. - Kunne De køre mig til en tank?
Selvfølgelig. Hop ind.
Læg dine ting ind.
Gør dig det behageligt, for nu kører vi.
Vil du have en serviet til hænderne?
Jeg er også beskidt. Jeg sviner mig altid til.
Jeg ville gerne køre dig til din landsby, men jeg har meget at ordne.
- Det gør ingenting. - Jeg ville ellers gerne lidt væk.
Så kom! I aften efter brylluppet får vi os en ordentlig kæp i øret!
Du har overbevist mig. Tag kortet og forklar mig vejen.
Bare kør, så viser jeg vej.
Det trænger jeg til. Lidt vejledning.